Klaus? Posten, Klaus.
Klaus, jeg lægger din post her.
Bliv her!
Kom så!
Det var da en pokkers larm!
Det var på tide. Det bliver færdigt til i morgen, tror jeg.
Festen.
Se her...
Den kom i går. Hvad synes du?
- Skal vi tage den anden? - Ja, måske.
Kom nærmere. Jeg kan ikke se det ordentligt.
Vil du komme nærmere? Jeg kan ikke se det ordentligt.
- Du er tosset. - Nej, nej, nej!
Veum? Det er Hamre her.
- Jan Egil Haugsrud... - Kender ham.
17 år. Ind og ud af børneværnet, siden før han blev født.
Han har skudt fosterforældrene og taget en nabopige som gidsel.
Han siger, du er den eneste, han vil snakke med.
Er du der?
- Ja. - Vi henter dig. Klæd dig på.
Mette? Hallo, du må vågne.
Jan-Egil... Nej, I må ikke tage ham!
Tag ham ikke! Jan-Egil!
Han sidder 300 meter oppe. Han har forskanset sig -
- og truer med at skyde pigen, hvis vi kommer nærmere.
Han tog en riffel fra gården. Krag- Jørgensen. Boksmagasin, fem skud.
Det er nok det gevær, han skød fosterforældrene med.
- Har du varerne? - Ja.
Du skal få ham til at snakke, slappe af og tænke på andre ting.
Og se lige, hvordan pigebarnet har det.
Og så overtager vi, okay?
Veum!
Hvorfor vil han absolut snakke med dig?
Vi er gamle venner. Fra tiden før jeg sluttede i børneværnet.
Du sluttede ikke. Du blev fyret.
14.11. Tjek.
Jan-Egil? Det er mig! Varg.
Jeg kommer op nu.
Okay?
Jeg skyder dig, hvis du gør noget! Rør dig ikke!
- Du bad mig selv komme. - Det var ikke mig, der gjorde det.
De tror det, men de lå der bare, da jeg kom.
Hvorfor brugte du så lang tid?
Helikopteren, så du den?
Det var mig, Jan-Egil.
Der var blod overalt. Klaus i sofaen, og Kari inde i stuen med telefonen.
Jeg skulle bare se, hvor han blev af. Vi plejer at følges ad. Han kom ikke.
- Følges ad? - I skole.
- Hvor længe har I været her? - Siden Svigård kom med posten.
Jeg sagde, vi skulle vente.
- Og blive skudt? - Han kom med posten.
De skyder dig, hvis du ikke lægger våbnet.
Hvad?
- Jeg sagde, vi skulle vente. - Politiet havde ikke troet os.
De skyder dig hvis du ikke lægger det våben!
- Du må tro ham. - Du tror, jeg har gjort det!
- Du er, som alle de andre! - Jeg er her for at hjælpe dig!
Jeg ved, du ikke har dræbt de mennesker!
Jan-Egil, vi har kendt hinanden næsten hele livet.
Har jeg nogen sinde løjet for dig?
Det er vigtigt for mig at vide. Har jeg løjet for dig?
Har jeg?
Har du snakket med mor?
Nej.
Rolig!
Det var ikke ham, der gjorde det. Slip ham!
Pis! Varg!
- Så slip mig dog! - Du lovede det, dit svin!
Han har jo overgivet sig!
Fanden tage dig, Varg!
Bare lig stille.
Jeg vil ikke!
- Han er bare et barn! - Han er da 17.
Slip mig. Det gør ondt.
Det er okay.
Kom nu. Sæt dig ind. Bøj hovedet.
Hvad har du gjort ved hånden?
Er det der nødvendigt?
- Vi har ikke noget valg. - Man har altid et valg.
Jeg lovede at hjælpe ham.
Med hvad? Vække de døde?
Tror du ikke, det var ham?
Nej.
Kom, så skal jeg vise dig noget.
Her!
Klaus Libakk. Værsgo.
Først fik han en ordentlig omgang.
Så får han en 7 mm i benet -
- så kravler han hen til stolen og bliver skudt en gang til i maven.
Dør af blodtabet efter under 10 minutter.
Så kommer konen, bliver skudt i køkkenet -
- falder ned, prøver at kravle væk, får to skud til i baghovedet.
Det bliver fire skud tilsammen.
Antageligt det samme gevær, som knægten tog med op i skoven.
Han sagde, de lå her, da han kom hjem.
Han tager geværet med, lægger en masse spor -
- sætter sig i køkkenet hele natten.
Han forsøger hverken at ringe eller råbe om hjælp.
Så kommer nabopigen, som han tager som gidsel.
Eller hun gik frivilligt med.
Til os siger han, at han skyder pigen, hvis vi kommer nærmere.
Da postbuddet kommer, stikker han af.
Veum, jeg er rigtig ked af det her -
- men han har en dårlig sag.
Må jeg tale med ham?
Kan vi ikke få lov til at gøre resten selv?
For én gangs skyld.
Der går en færge om en halv time. Tag den.
Og stuntet derude var vold mod tjenestemand.
- Og det er ikke godt. - Det er ikke godt. God tur hjem.
- Hej, Hans. - Hvad er der sket? Skudt?
Begge to.
Ja, det er jo jer, der tager sig af ham. Hej, Cecilie.
Hvor er han så nu?
På politistationen.
Kom nu. Så kom dog!
- Det var det, han var bange for. - At Jan-Egil skulle slå nogen ihjel?
Vi troede, det måske ville hjælpe hvis han kom ud af byen.
- Hvornår kom han hertil? - I august.
Der gik et år, før vi fandt noget til ham.
Så dukkede de her op. Det virkede så godt.
De havde ingen børn, god plads, masser af tid...
Og den første, han beder om hjælp, er dig. Efter alle de år.
Hvordan går det ellers? Gift og børn og hele pakken?
Nej. Men kæreste.
Godt.
Hvad med dig?
Det går fint med mig.
Jeg blev sammen med Hans.
Du forsvandt jo.
Jeg blev bedt om at gå.
Ja, fra jobbet.
Vi må ikke se ham i aften.
Afhøringen fortsætter i aften, så...
Hej. Jeg hørte ikke helikopteren.
Du kender Hamre. Man bliver kun fløjet den ene vej.
Hvad synes du? Helt ærligt.
Jo...
Det er meget... Dynamisk.
Det ligner jo et forbandet tivoli. Vi skulle have taget den anden.
Det er vel bare at overmale den?
Det gør du så.
Karin?
Jeg må tilbage igen.
- I morgen. - Jamen hvad så med festen?
Det er en gammel klient, som har brug for hjælp.
- Kan ingen andre tage over? - Han er 17, tiltalt for dobbeltdrab.
Hvorfor? Nej, det er ikke nødvendigt at spørge om det. Nej, jeg venter.
Den her fandt du ikke. Den lå gemt oppe på Libakks grund.
Der er rester af sprit i den, ikke kvalitetssprit.
Nåede du ikke færgen?
Du kan måske tjekke det? Der kan jo være en sammenhæng.
Ja, bortset fra en bagatel: Han har tilstået.
Han sagde, han dræbte dem efter et skænderi.
Nej.
Spørg ikke mig om det. Ring til stationen. Godt.
Du må ikke gå ind der.
Jan-Egil? Du sagde, de lå der, da du kom hjem! Du sagde det.
Vi har alle beviserne. Vi manglede bare tilståelsen.
Ikke sur.
Undersøg den dunk!
Humørsyg kollega.
Kan jeg få en analyse?
Varg?
- Tilstået? - På grund af et skænderi.
Du kender pigebarnet. Hende på gården?
Silje.
Nej, nej, nej. Varg.
Kom så.
Hej. Vi vil gerne tale med Silje.
Politiet sagde, der ikke var mere at tale om.
- Det er ikke noget farligt. - De sagde, han tilstod.
- Hvem er han? - En gammel kollega.
- Hejsa. - Hej.
- Hvordan går det? - Godt.
Hvad var det, der skete oppe på gården?
- Jeg ved det ikke. - Ved du det ikke?
- Var I ikke sammen hele dagen? - Han sagde, de lå der, da han kom.
- Men han ringede ikke til politiet? - De ville tro, han havde gjort det.
- Du kunne sige, det var løgn. - Svigård ville ringe til politiet.
Du kunne ringe og sige, det var forkert.
- I stedet gik du med op på bjerget. - Fordi han var så vild.
Han gik rundt med geværet og... Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre.
- Hvad ville han deroppe? - Han ville vise mig noget.
- Jeg ved det ikke. - I var sammen i flere timer.
Han sagde bare, han ikke havde gjort det.
Det er sandt. Han var helt fra den.
- Solgte Klaus Libakk sprit? - Hvad mener du?
- Jeg ved det ikke. - Kom folk for at købe?
- Hvad har det med drabet at gøre? - Hvad snakker du om.
Så du nogen, som kom op på gården for at købe sprit?
Det var bare Jan-Egil. Han sagde, han ikke havde gjort det.
Han sagde det bare hele tiden.
Kan I ikke gå nu? Vil I ikke nok.
Jeg beklager meget.
Her er mit kort, hvis hun husker mere.
- Hvem fanden er han? - Aner det ikke.
Han ser da fin ud.
Veum?
Langeland. Jan-Egils forsvarer.
Jeg hørte om din indsats i går. Du kender ham fra tidligere?
- Hvad sker der? - Vi flytter ham til Bergen.
Hvorfor det?
Det er ikke meget mere at hente her. Det er nok en del, du kan hjælpe med.
Baggrund, forholdet til forældrene, alt muligt, vi kan bruge.
Hvorfor tilstod han?
Han var på stedet, manglede alibi, tager nabopigen som gidsel...
Hvad havde du ventet dig?
- Tror du, han gjorde det? - Jeg gav ham to valg:
Enten indrømmer du alt nu og satser på en nedsat straf -
- eller også nægter du alt, til beviserne fælder dig.
Jan-Egil?
Du fatter ingen ting!
Hvad er det, jeg skal fatte?
Spørg ikke mig. Det er dig, der er detektiv.
Varg...
Du tror jo også, han gjorde det.
Kender du ham?
Tydeligvis ikke så godt som dig. Det var dig, han spurgte efter på bjerget.
Han er mere end bare en sag for dig?
- Hvilken rolle spiller det nu? - Det er muligt, det ikke er ham.
Men det er ham, politiet har nu. Han har tilstået.
Han havde et bådehus ude på Ankernæsset.
- Jan-Egil? - Nej, Klaus.
Det var ikke hans, bare et han lånte. Men han var der tit.
Det, der skete tidligere... Det må du sgu undskylde.
Varg? Kom og se.
Er det i orden?
Ja.
Klaus Libakk solgte smuglersprit.
Tak, skal du have. Mange tak.
Han har prøvet at slippe af med store mængder dunke ved Ankernæsset.
Jeg får politiet til at se på det.
Jeg prøver at holde op.
- Med hvad? - Noget.
- Er du ikke bare lidt nysgerrig? - Jeg er altid meget nysgerrig.
Men denne sag havde vi oppe for mange år siden.
Smuglingen var organiseret fra Bergen. Det var Portugal-sprit.
Klaus var måske involveret, men det hænger næppe sammen med drabet.
Hvorfor ikke?
Alle tekniske spor peger på knægten. Han var i stand til at gøre det.
Han havde et gevær, som var mordvåbnet, og han har tilstået.
Jan-Egil, kom ud!
Og hvis han lyver?
Hvorfor skulle han gøre det?
Har du mødt hans advokat?
Tilståelsen bliver trukket tilbage. Den holder ikke i retten.
Den holder nok alligevel.
- Han er ikke typen, der dræber folk. - Nej, det er du så sikker på.
Men det, du mener, holder ikke i retten.
Fint. Giv mig det plastic, så får jeg nogen til at se på den.
Er du så lykkelig?
Ja, ja. Nu er jeg lykkelig.
Jan-Egil, nu kommer vi ind.
Den lå på ti meter, lige uden for.
Knægten er svømmet i land.
En bilist havde set ham ved Skarsnes. Vi sender to biler i modsat retning.
Veum!
Du rører ham ikke. Veum!
- Ved du, hvor moderen bor? - Ja.
Vi har ikke set hinanden i flere år.
Han spurgte efter hende oppe på bjerget.
Han ville jo ikke se hende. Jeg foreslog det, men han nægtede.
Han sagde, han ikke ville have noget med hende at gøre.
Ja?
- Det er mig. - Hvor er du?
- Har han ringet? - Ja.
- Hvad sagde han? - At han må snakke med dig.
- Bed ham ringe til mig igen. - Hvor er du?
Cecilie plejede at kalde det for favelaen.
Hvordan går det med jer?
Det er noget tid siden, jeg har snakket med hende.
Jeg troede, I stadig var sammen.
Det er noget tid siden.
Det var dig, hun ville have.
Jeg gør det.
Beklager, vi kommer så sent, men... Det er Veum.
- Må vi komme ind? - Han er her ikke.
Det tager bare et par minutter.
Jeg hørte radio. Børneværnsdreng i Randsfjorden. 17 år.
- Har han kontaktet dig? - Nej.
Hvorfor skulle han det?
Fordi han er flygtet.
- Har han ringet? - Nej.
- Er du sikker? - Jeg ved, når folk ringer.
Det var dig, ikke sandt?
Du og hende damen.
- Ved du, hvor han er? - Nej. Jeg havde aldrig sagt noget.
- Hvorfor ikke? - Han stak af. Det var dig!
I tog ham bare ud af hænderne på mig!
- Vi vurderede, du ikke var egnet... - I tog mit eneste barn fra mig!
Havde du selv børn, ville du tænke på det hver eneste dag!
Hvor fej og kold kan man dog være?
Det er 16 år siden, og vi vurderede rigtigt.
Hun fik utallige muligheder for at bevise, hun kunne klare drengen.
- Men hun klarede det ikke? - Nej.
Og du overvejer stadig, om du tog det rigtige valg.
Sådan er jobbet.
Du kom ud af det i rette tid, hvis du spørger mig.
Pis...
Jannicke.
Det er tredje gang, det sker i løbet af en måned.
En variant af GHB, bare stærkere.
Noget har vel forandret sig, siden du stoppede.
Tager Jan-Egil GHB?
Nej. Eller, det tror jeg ikke.
Er der mere tilbage?
Giv mig det.
Giv mig det så!
Det er vores Jannicke, som er død. Fatter I det?
- Vi snakkes ved. - Hvor har I købt det?
Hvem er det, der sælger det?
Så svar mig dog. Hvem sælger det?
Gå ikke! Svar mig. Hvem er det, I køber det af?
Forbandede idioter!
Hej.
- Du har ikke glemt det, vel? - Nej.
Der er mange her, som vil møde dig. Hvornår tror du, du?
Jeg kommer snart.
Varg?
Nej, jeg kan ikke nummeret.
Vi tager det senere. Hent mig ved 10-tiden, så tager vi det der.
Jeg må lægge på. Batteriet er dårligt. Hej.
- Hej. - Hej.
Jeg har savnet dig.
- Det blev jo fint. - Du fik mig næsten til at male det.
Skal jeg hente en kold øl til dig? Kom her.
Det er mange, du skal hilse på.
Hamre på vej hjem.
Hvor lå Libakks telefon?
- Kan vi tage det i morgen? - Nej.
Jeg er på vej hjem.
- Er du ikke gået i seng? - Jeg er død. Send ikke blomster.
- Jeg håber, du får overtid. - Det er mere end dig.
Rørende omtanke for min økonomiske situation, men jeg klarer mig.
Telefonen hang på væggen.
Jan-Egil sagde, den lå på gulvet.
I hånden på fru Libakk.
- Nej. - Det sagde han.
Han sagde også, han var uskyldig.
- Hvem var sidste opringning til? - Han ringede ikke efter hjælp.
Det eneste han gjorde, var ikke at gøre en skid. Så dukkede pigen op.
Hvem var den sidste opringning til?
En Terje Hammersten.
Har vi nogen biler i centrum?
Vi har ingen biler i centrum. Fint...
Jan-Egil?
Jan-Egil!
Han blev sikkert dræbt af sin egen revolver.
En.45, som han havde tilladelse til. Du så jo våbenskabet.
- Men du kunne ikke vente? - I kom aldrig.
Hvem var han?
Terje Hammersten. Ind og ud de sidste 15 år.
Vold, trusler, tyveri... Smugling.
Ja, han kendte Klaus Libakk. De solgte sprit sammen.
Sagen blev henlagt grundet manglende bevis. Ringe efterforskning.
- Jeg har ikke sagt noget. - Fint.
Var Hammersten på gården, da drabene fandt sted?
Nej. Han blev set på Skipperstuen i et ølglas samtidig med mordet.
- Men han blev ringet op? - Ja, til lejlighedens fastnettelefon.
Omtrent samtidig med mordet.
Så dem, der ringede, fik ikke fat i ham?
De dunke, du fandt på Ankernæsset, indeholdt ikke sprit.
Det var gammahydroxybutyrat. Siger er det dig noget?
- GHB. - "Fantasy".
Det lyder jo underholdende, men folk dør af det.
Men hvorfor ville Klaus Libakk af med det?
Et pludseligt anfald af dårlig samvittighed.
Måske.
Men hvorfor tager fyren livet af alle, der har med sagen at gøre?
Det er dig, som er politimand.
Ja.
Jan-Egil Haugsrud, ikke sandt?
Jeg søgte lidt, efter de sidste gæster gik. Ingen glad historie.
Faderen døde, lige før han blev født. Moderen kom på heroin.
Var det der, børneværnet blev tilkaldt?
Han har sikkert været på 20 fosterhjem i løbet af årene.
Hvorfor det?
Ingen kan holde ham ud ret længe.
Kom så. Kast den, så jeg kan se, hvor god du er.
Se her.
Var jeg dårlig?
Hvad sagde du? Hvor dårlig er jeg?
- Dårlig! - Er jeg dårlig?
Alt i orden!
Hej. Jeg prøvede at banke på, men ingen hørte mig.
Undskyld. Jeg hedder Cecilie, og jeg er en af Vargs gamle kolleger. Hej.
Hej. Karin. Skal jeg vække ham?
Nej, det går fint. Jeg klarer det.
Varg?
Hej. Jeg prøvede at ringe, men ingen svarede.
Jeg ved, hvor han er.
- Husker du den hytte, vi brugte? - Kaffe?
Nej tak. En af naboerne så lys der i aftes.
Han gik derover i dag, men ingen lukkede op.
- Har du talt med Hans? - Jeg kan ikke få fat i ham.
Hej...
Jeg tror, jeg ved, hvor Jan-Egil er.
Kør forsigtigt.
Jan-Egil!
Han var død, da jeg kom!
- Hvad skulle du på gården? - Han ringede til mig.
- Det holder ikke. - Han lagde besked på svareren.
Se her. Tag den!
Jan-Egil, det er Terje. Jeg har noget, jeg vil vise dig.
Det er meget vigtigt.
- Da jeg kom, havde nogen skudt ham. - Hvorfor tilstod du drabet på Libakk?
De havde beviser, og advokaten sagde, jeg fik en mindre straf.
Han fortalte, hvor mange år jeg ville få. Han ville vide, hvor varerne var.
Det var det eneste, han spurgte om.
- Hvilke varer? - Jeg måtte jo vide det...
Hvilke varer?
Ti liter koncentrat.
- GHB? - Ja.
- Du ved ikke hvor? - Nej.
Bare at Klaus og Terje ville blive rige. De vidste ikke, jeg lyttede.
- Hej, det er mig. - Det ser jeg.
- Jeg har et navn. - Herregud, Varg...
Jeg har fundet Jan-Egil. Ude ved Ringevik.
- Hvorfor ringer du ikke til politiet? - Jens Langeland, advokat.
Kan du se, om der er en sammenhæng mellem ham og en Terje Hammersten?
Karin?
Ved du hvad, Varg? Det har ikke været let at få dig til at flytte ind her.
Og jeg ved, at jeg til tider er vanskelig.
Nu fatter jeg ingen ting. Du sidder derude med en eks fra børneværnet.
- Det er mange år siden. - Det er fint.
Men jeg synes, du har engageret dig for meget.
- Jeg kommer snart. - Jeg ser, hvad jeg kan finde.
Karin?
Du er vid underlig.
Hvor har du gjort af Citroënen?
Den døde.
- Jeg kunne jo have set på den. - Ja, men den døde.
Jeg lavede traktoren til Klaus. Gearet var ødelagt, og den tabte olie.
Det er så dyrt at have den på værksted.
Du sagde, fru Libakk havde telefonen i hånden, da du fandt dem.
Politiet fandt den på væggen.
Jeg hængte den der. Jeg ville ringe til politiet.
Men så ombestemte du dig?
Jeg vidste ikke, din var så lille, at du måtte købe en, der var så stor.
- Var det så smart? - Vi får se.
Hvor er nøglerne?
I bilen.
De burde ikke ligge i bilen.
Skal vi spille kort?
Har du råd til det?
Jeg satser alt.
Lad være med det. Sidder du på kongen?
Se, hvad jeg fandt.
Husker du det? Du var cirka fem år.
Er det et fly?
En båd.
En båd?
- En båd med vinger? - Det er årer.
Okay, en båd med årer i skyerne. Og propel.
- Det er en påhængsmotor! - Påhængsmotor?
Vi var ikke engang færdige. Hvad laver du? Jeg sad på kongen. Stop!
Han faldt straks i søvn.
Se, hvad jeg fandt.
Og jeg som prøver at holde op.
- Med hvad? - Med alt.
Har du aldrig overvejet at begynde i børneværnet igen?
Jo.
Men?
Så kom jeg på bedre tanker.
- Fordi? - Dette job er også meningsfuldt.
Forsikringssagerne, arveopgørene, utroskaben...
Utroskaben?
Nøgenhed, tårer og billeder. Jo rigere de bliver, jo mere boller de rundt.
- Og så ringer de til dig? - Ja.
- Betaler de godt? - Jo dårligere de har det, jo bedre.
Er du og Hans sammen?
Nej.
Vi var, men det gik ikke. Snakkede jeg med andre mænd, blev han helt...
Ved han, vi er her?
Nej.
- Ja? - Hej, det er Karin. Hør her.
Langeland har forsvaret Hammersten i mange år.
Den første sag var allerede i '92. Siden er det gået slag i slag.
Vold, trusler, spritsager, hashdomme.
Langeland var selv mistænkt for et par år siden -
- for at have opbevaret penge fra salg og stoffer.
Men sigtelsen blev frafaldet på grund af manglende bevis.
Tak, Karin.
Kommer du tilbage?
Så forbandet dumt.
Veum?
Hvad mente du med at spørge Jan-Egil om varer og penge? Som Klaus havde.
Hammersten, varerne, Klaus... Der var tale om store penge.
Hvad mente du med at spørge Jan-Egil?
- Hvad mente du med at spørge? - Hvad laver du?
Jens! - Bare gå ind igen. Gør det!
Jeg ved ikke, hvad du snakker om.
Du spurgte Jan-Egil om, hvor varerne og pengene var gemt.
Det var Hammersten, som...
Som?
Det var noget, Hammersten sagde.
Libakk sad på et stort lager efter det sidste job.
Jeg tænkte, at Jan-Egil må have vidst, hvad de lavede.
Om spritten.
Hvorfor sagde du det ikke til politiet?
Jeg ville have, at Jan-Egil skulle indrømme det og tage skylden alene.
Vidste du heller ikke, at det ikke var sprit, men GHB?
Nej.
Forsøgte du at få Jan-Egil til at sige, hvor det var, så du kunne sælge det?
Jeg ville bare vide, hvor det var, så jeg kunne ødelægge det.
Jeg tror, du lyver.
Hvad nu, hvis knægten er uskyldig?
Politi, stå stille!
Det er klart, at det er ham, der har gjort det.
Hvad er der nu sket?
Han kendte til GHB'en, som Libakk og Hammersten havde gemt væk.
Han kendte til det hele tiden.
Og så er det bare at gå hen til folk og banke dem? Herregud!
Folk begynder jo at tro, vi har et forhold.
Det kan du vel godt leve med?
Jeg overvejer, om du og jeg har forskellig humor?
Hvordan fik du det at vide om Langeland?
Hvis du ved, hvor knægten er, så er jeg interesseret.
Lader du ham gå?
Ved du ikke, hvad han lige har gjort?
Jo.
- Hvad har vi af folk? - Næsten ingen. Det er sent.
Se, hvad du kan skrabe sammen. Jeg vil vide, hvor han kører hen.
- Hallo? - Hej. Hvor er han?
Han sover.
Det stemte. Advokaten spurgte Jan-Egil om varer og penge.
Jeg kan fortælle mere senere.
Er du på vej herud?
Jeg må lige snakke lidt med Hans først.
Du fortæller ingen ting om...
Om det, der skete mellem os, vel?
Det er intet at fortælle.
Hej.
- GHB? - Ja.
Vi var heldige at være tidligt på den denne gang.
Nu må jeg tale med forældrene. Du ved, hvordan det er.
Jo, men vi havde ikke GHB den gang.
Man bliver kvalt af en overdosis, Kan du forestille dig en værre død?
Hun er 14 år!
Hans?
Nævnte Jan-Egil varer eller penge, som Klaus og Hammersten sad på?
- Hvad slags varer? - GHB.
Nej. Hvad har han sagt?
At det ikke var ham, der gjorde det.
Men jeg tror, han ved, hvor GHB'en er.
Moderen besøgte Hammersten, lige inden han blev dræbt.
Giv mig en time til at afslutte det her, så...
Tak.
Det ene øjeblik stod hun og dansede, og så faldt hun om.
Velsignet aften. Er du i humør til selskab?
Du kan måske hjælpe os ind, så tager vi det på den rolige måde?
- Har han Hammerstens revolver? - Jan-Egil har aldrig haft en revolver.
Så rykker vi ind!
Hallo?
- Hjælp mig! - Fjern det.
Jeg er her!
Jan-Egil!
Han sejler mod centrum. Vi sender en båd, så vi kan mødes alle sammen.
Hvis han ikke går i land før.
Garnodden lige ved Askøy. Hans mor bor i nærheden.
- Politiet, centralen. - Mette Haugsrud. Stil mig videre.
Jeg arresterer dig bagefter. Kan du minde mig om det?
Ja?
- Er du der? Hallo? - Du?
Hallo?
Kan du køre lidt hurtigere?
- Mette? - Veum?
Hallo? Det er Hamre.
Jeg har to biler på søsiden. De afspærrer centrum.
Det er en kraftig hjernerystelse, men hun overlever.
Hvad skal du nu?
Han leder efter noget.
Måske det samme, han så efter hos Hammersten.
Telefonen...
Hos Hammersten var det en oplader uden telefon.
Hvem var den sidste opringning til?
Gider du sætte den til?
Tak, skal du have.
Det der er politiarbejde.
Politiarbejde?
Det er Hammerstens telefonsvarer. Læg en besked.
Terje, han er her. Han er her, og han ved besked med varerne.
Rør dig ikke!
Åh gud!
- Læg den telefon! - Nej!
Jeg ved ikke, hvor det er. Hans!
- Nej... Hans! - Læg på! Eller jeg skyder!
Nej!
- Hej. - Hvor er Varg?
Han kommer om lidt. Vi aftalte at mødes derhenne.
Ja, okay.
Tak skal du have. Fint.
Bilen kan være set i centrum cirka halv ti, men ikke senere.
- Noget nyt om Jan-Egil? - Nej. De fandt båden, ikke knægten.
Nu finkæmmer vi centrum. Det er vigtigt, vi finder ham før Hans.
Jan-Egil!
Pigens mor siger, hun ikke er kommet hjem og ikke svarer på mobilen.
Ja, netop!
Vær stille.
Er du sikker på, det var her?
Ja. Jeg så, at Klaus og Terje gravede det ned her.
Tag den op.
Varg! Rør dig ikke. Stå stille!
- Hvad er det, du vil, Hans? - Bliv stående. Rør dig ikke.
Se på det her. Det er koncentreret død.
Hvor mange børn skulle have haft det? Hvor mange forældre skulle jeg gå til?
Jeg prøvede at snakke med Klaus og Terje. De gav mig intet valg.
Du havde gjort det samme.
Nej, Hans. Det havde jeg ikke.
- Jan-Egil, lad mig tage den! - Rør dig ikke!
Han dræbte dem. Og så får jeg skylden!
Læg så revolveren.
Hvorfor skulle jeg dræbe dem? Kan du fortælle mig det?
Han dræbte Klaus og Kari. Jeg kunne lide at være her og ville blive.
Men han dræbte dem.
Jan-Egil? Jeg vil hjælpe dig.
Det sagde du også sidst. Men du hørte ikke på mig.
Alle sagde, det var mig, der havde skudt dem. I sked på mig!
- Selv min mor. - Din mor troede på dig.
- Hun troede på dig hele tiden. - Det gjorde hun ikke.
- Hvorfor sendte hun mig så væk? - Det ville hun heller ikke.
- Hvordan ved du det? - Fordi det var mig.
Det var mig.
Det var mig, der sendte dig væk.
Jeg troede ikke, hun kunne passe dig.
Jeg sendte dig væk, Jan-Egil.
Det er min fejl.
Herregud! Varg?
Hvor længe?
14 timer.
Lægen sagde, du trængte til at sove, så jeg lod dig sove.
- Hvor længe har du været her? - Hele tiden. Hvad tror du?
Undskyld.
Karin...
Du lever. Så det må du holde op med at sige.
Jeg elsker dig.
Det ved jeg.
Jeg elsker også dig.
For pokker, Varg...
Hvis jeg havde mistet dig nu... Det havde jeg ikke klaret.
Undskyld.
Jeg kommer tilbage senere.
Cecilie?
Leder du efter...
...den her?
Det tilhører Hans. Jeg tænkte, du måske ville have den.
Hvor meget vidste du?
Jeg vidste ingen ting.
Nej...
Hans blev ringet op, lige efter Jan-Egil stak af fra hytten.
Jeg så selv efter. Samtalen kom fra dig.
Heldigvis døde moderen ikke.
Du har måske selv lyst til at fortælle det?
Til politiet?
For mig var han ingen morder.
De tog livet af børn, Varg. Børn, vi havde ansvaret for.
Du ville have gjort det samme.
Tre mennesker... Han dræbte tre mennesker.
Det ville jeg aldrig have gjort.
Nej.
Gå nu.
Men skal du ikke?
Det er ikke min mor.